View
3
Download
0
Category
Preview:
Citation preview
SVEUČILIŠTE U ZAGREBU
AGRONOMSKI FAKULTET
Ana Vidović
DOBROBIT TUROPOLJSKE PASMINE
SVINJA U RAZLIČITIM PROIZVODNIM
SUSTAVIMA
DIPLOMSKI RAD
Zagreb, 2016.
SVEUČILIŠTE U ZAGREBU
AGRONOMSKI FAKULTET
Ekološka poljoprivreda i agroturizam
ANA VIDOVIĆ
DOBROBIT TUROPOLJSKE PASMINE
SVINJA U RAZLIČITIM PROIZVODNIM
SUSTAVIMA
DIPLOMSKI RAD
Mentor: Izv. prof. dr. sc. Zoran Luković
Zagreb, rujan 2016.
Ovaj diplomski rad je ocijenjen i obranjen dana ______________
s ocjenom ___________________ pred Povjerenstvom u sastavu:
1. Izv. prof. dr. sc. Zoran Luković _________________________________
2. Izv. prof. dr. sc. Krešimir Salajpal_______________________________
3. Izv. prof. dr. sc. Danijel Karolyi _________________________________
SAŽETAK
Cilj rada je bio procijeniti parametre dobrobiti svinja turopoljske pasmine različitih
kategorija (prasad, krmače, tovne svinje) u različitim proizvodnim sustavima (otvoreni i
poluotvoreni). Turopoljska svinja je hrvatska autohtona pasmina malog areala rasprostiranja
(Turopolje, Gornja Posavina) koja se tradicionalno drži u otvorenom sustavu držanja.
Dobrobit svinja turopoljske pasmine u različitim proizvodnim sustavima držanja procijenjena
je na nekoliko poljoprivrednih gospodarstava u Zagrebačkoj i Sisačko-moslavačkoj županiji.
Za procjenu dobrobiti svinja korišteni su kriteriji dobrobiti prema načelu "pet sloboda" prema
upitniku za dobrobit svinja namijenjenom projektu Horizon2020 – Treasure (Grant
Agreement 634476). U otvorenom i poluotvorenom sustavu držanja turopoljske svinje
zadovoljeni su osnovni kriteriji dobrobiti prema načelu „pet sloboda“.
Ključne riječi: turopoljska svinja, dobrobit, otvoreni sustav, poluotvoreni sustav
ABSTRACT
The aim of work was to estimate the parameters of the welfare of the Turopolje pig
breed including different categories (piglets, sows, fattening pigs) in different production
systems (outdoor and semi-outdoor). Turopolje pig is a Croatian autochthonous breed of small
areal propagation (Turopolje, Upper Posavina) which is traditionally held in the outdoor
system. The welfare of pigs Turopolje breed in different production systems was assessed on
several farms in Zagreb and Sisak county. To estimate the welfare of pigs, criteria of "Five
Freedoms" for welfare were used according to the questionnaire for the welfare of pigs from
project Horizon2020 – Treasure (Grant Agreement 634476). In outdoor and semi-outdoor
system, criteria of welfare based on “Five freedoms” were fulfilled for Turopolje pig.
Keywords: Turopolje pig, welfare, outdoor, and semi-outdoor system
SADRŽAJ
1. UVOD .................................................................................................................................... 1
2. PREGLED LITERATURE .................................................................................................... 3
2.1. TUROPOLJSKA SVINJA .............................................................................................. 3
2.1.1. Morfološka i proizvodna svojstva ............................................................................. 3
2.1.2. Držanje i hranidba ..................................................................................................... 4
2.1.3. Turopoljska svinja danas ........................................................................................... 6
2.2. DOBROBIT ..................................................................................................................... 7
2.2.1. Preduvjeti za ostvarivanje dobrobiti ......................................................................... 8
2.2.2. Zdravlje ..................................................................................................................... 9
2.2.3. Hranidba .................................................................................................................. 10
2.3. PROIZVODNI SUSTAVI ............................................................................................. 11
2.3.1. Otvoreni sustav ....................................................................................................... 11
2.3.2. Poluotvoreni sustav ................................................................................................. 13
3. MATERIJAL I METODE .................................................................................................... 17
4. REZULTATI I RASPRAVA ............................................................................................... 18
4.1. SLOBODA OD GLADI I ŽEĐI .................................................................................... 18
4.2. SLOBODA OD BOLI, OZLJEDA I BOLESTI ............................................................ 19
4.3. SLOBODA IZRAŽAVNJA PRIRODNOG PONAŠANJA .......................................... 21
4.4. SLOBODA OD NELAGODE ....................................................................................... 23
4.5. SLOBODA OD STRAHA I NESREĆE ....................................................................... 24
5. ZAKLJUČCI ........................................................................................................................ 26
6. LITERATURA ..................................................................................................................... 27
7. PRILOG ............................................................................................................................... 31
8. ŽIVOTOPIS ......................................................................................................................... 33
1
1. UVOD
U Republici Hrvatskoj svinjogojska proizvodnja ima dugu tradiciju. Kao jedna od
grana stočarstva značajna je u opskrbi stanovništva mesom. U uzgoju svinja uzgajivači su
orijentirani na stvaranje svinja koje će svojim osobinama odgovarati potrebama čovjeka. U
prošlosti je čovjek nastojao stvoriti svinje sa što više masti jer se velikim dijelom u prehrani
koristila svinjska mast. S vremenom je došlo do promjene prehrambenih navika te se povećala
potražnja za krtim mesom. Prije su svinje bile držane u poljima ili u nastambama bez većeg
nadzora. Njihova je vrijednost bila u dobroj otpornosti, skromnim uvjetima držanja i hranidbe.
Danas se za masovnu proizvodnju svinjskog mesa isključivo koriste mesnate svinje, dok su
lokalne izvorne pasmine zapostavljene i često u kritičnom stanju s obzirom na očuvanje i
opstanak. Suvremena svinjogojska proizvodnja temelji se na držanju svinja u zatvorenim
objektima u kojima se često javljaju problemi sa dobrobiti životinja. Izvorne pasmine svinja
se uglavnom drže u otvorenom ili poluotvorenom sustavu držanja.
Od autohtonih pasmina svinja u Hrvatskoj su prisutne crna slavonska svinja i
turopoljska svinja. Turopoljska svinja je predstavnik masnog tipa svinja svrstana u skupinu
ugroženih pasmina. Tradicionalna proizvodnja turopoljskih svinja je u otvorenom sustavu
držanja koji uključuje korištenje prirodnih resursa pašnjaka i šuma, uz dohranu malim
količinama kukuruza ili drugih žitarica. Uz pašu, žir i drugu prirodnu hranu svinje
konzumiraju i ostatke koje pronađu na strništima. U ekstenzivnom uzgoju životinje provode
najveći dio života na otvorenom gdje su u mogućnosti slobodno pokazivati svoje prirodne
oblike ponašanja.
Postojeći proizvodni sustavi, izuzev dijelom na velikim farmama, ne udovoljavaju
uvjetima konkurentnosti otvorenog tržišta, a često su upitni glede okolišnih uvjeta i uvjeta
dobrobiti životinja. Daljnji razvoj svinjogojske proizvodnje zahtjeva nova ulaganja u
izgradnju farmi, okrupnjavanje poljoprivrednih gospodarstava, primjenu određenih
tehnologija u pojedinim fazama proizvodnje i reguliranje tržišta. Glavni čimbenici koji utječu
na brojno stanje svinja u Hrvatskoj su tržište i agrarno-ekonomske mjere. Nepovoljni
ekonomski uvjeti koji su posljedica visoke cijene hrane, niske cijene svinja zbog
neorganiziranosti prodaje, uvoza kvalitetnijih i jeftinijih svinja te nedovoljna ulaganja u
svinjogojstvo na obiteljskim gospodarstvima pridonijeli su stalnom smanjivanju broja svinja.
2
Većina postojećih proizvodnih sustava uglavnom ne zadovoljava ekološke zahtjeve, ne
pruža uvjete u pogledu dobrobiti životinja, primjenjuje zastarjelu tehnologiju te nije u
mogućnosti osigurati učinkovitiju proizvodnju. Hrvatski uzgojni program zastupljen je sa
svega 15 %, a izvorne pasmine su zastupljene s udjelom od 5 % u ukupnom broju uzgojno
valjanih krmača. Zadnjih desetljeća svjedoci smo pomaka u legislativi i preporukama u
držanju svinja na način koji će omogućiti da se zadovolje biološki, etički, zdravstveni i
zootehnički principi koji su u skladu s potrebama same životinje. Sve se više izgrađuje svijest
potrošača koji žele konzumirati meso koje je proizvedeno na način sukladan kriterijima
dobrobiti, a sustav potpora u svinjogojskoj proizvodnji usmjerava proizvođače da upravo u
segmentu dobrobiti učine najznačajnije pomake.
Cilj istraživanja je bio utvrditi utjecaj sustava držanja svinja (otvoreni i poluotvoreni)
na dobrobit turopoljske pasmine svinja prema načelu „pet sloboda“.
3
2. PREGLED LITERATURE
2.1. TUROPOLJSKA SVINJA
Turopoljska svinja jedna je od izvornih (autohtonih) hrvatskih pasmina te jedna od
najstarijih primitivnih pasmina svinja u Europi. Prema proizvodnim i biološkim značajkama
svrstavamo je u skupinu primitivnih kasnozrelih masnih pasmina (Balenović i Balenović,
1998). Turopoljska svinja potječe od europske divlje svinje. Nastala je u Turopolju križanjem
slovenske krškopoljske pasmine sa šiškom. Prvi put se spominje u pisanim dokumentima
sredinom 14. stoljeća. Početkom četrdesetih godina 19. stoljeća tadašnja turopoljska svinja je
križana s nepoznatom pasminom te je dobivena svinja s boljim proizvodnim svojstvima
(Posavi i sur., 2004). Ova pasmina se savršeno uklopila u tadašnji ekosustav Turopolja
koristeći proizvode hrastovih šuma (žir) kao bitni element hranidbe (Horvat, 2003).
Bjelančevinastu komponentu hrane svinje su nalazile u šumskoj ispaši, a u tlu gujavice i
ličinke. Tov svinja se provodio kod kuće ili u šumi hraneći ih određenim količinama kukuruza
ovisno o urodu žira i raspoloživoj količini vode (Uremović i Uremović, 1997).
Tridesetih godina prošlog stoljeća započinje nazadovanje uzgoja turopoljske svinje te
smanjenje brojnosti ove pasmine. Glavni uzrok tome je sve veća potražnja za mesom s manje
masti te zagovaranje teze da je konzumacija masnog tkiva nezdrava. Stoga uzgajivači
domaćih svinja počinju voditi računa o zahtjevima i potrebama tržišta, pa se pasmine masnog
tipa sve manje uzgajaju i koriste (Budimir i sur., 2013).
2.1.1. Morfološka i proizvodna svojstva
Turopoljska svinja pripada u srednje velike pasmine svinja. Glava joj je srednje duga
s ugnutim profilom, s jakim srednje dugim rilom te srednje dugim i poluklopavim ušima. Vrat
joj je dosta kratak i slabo mišićav. Leđa su ravna, slabo mišićava. Sapi su oborene i slabo
mišićave. Trbušna linija je ravna, a butovi slabo obrasli mišićjem. Noge su relativno kratke i
tankih kostiju. Tijelo je pokriveno gustom kovrčavom čekinjom, bijelo žute boje, s tamnim
pjegama veličine dlana. Koža je nepigmentirana, a rilo ružičaste boje. Krmače imaju 10 – 12
sisa (Đikić i sur., 2010).
Krmače ove pasmine daje jedno leglo godišnje (Đikić i sur., 2002), prosječno po leglu
od 6 do 7 prasadi, prosječne težine oko 1,25 kg (Đikić i sur., 2010). Prasad je kod odbića sa
4
dva mjeseca teška od 10 do 15 kg. Tovna sposobnost je zadovoljavajuća i s dvije godine
starosti svinje postižu tjelesnu masu 200 do 220 kg. Za kg prirasta u kasnom tovu troše 5 do 6
kg kukuruza. Tovljenici u tovu od 20 do 100 kg ostvaruju prirast do 500 grama dnevno. Meso
je sočno i ružičaste boje, stoga je cijenjeno na tržištu.
2.1.2. Držanje i hranidba
Sam uzgoj i širenje turopoljske svinje zasnivao se na tradicionalnom načinu hranidbe
te na šumskoj ispaši i na završnom tovu kukuruzom. Biljne zajednice močvarnih livada i
poplavnih šuma hrasta lužnjaka pogodovale su u prošlosti (pa i danas) razvoju svinjogojstva
na području Turopolja. Njen uzgoj je prihvatljiv na otvorenom budući da spada u otporne
pasmine koje ne podliježu čestim bolestima. Stado su vodile starije dominantne krmače koje
su održavale red (hijerarhiju) te branile svoj teritorij od uljeza. Krmače su u uglavnom
pripuštane u šumi, a kod kuće bi se oprasile. Prasenje je u pravilu bilo jednom godišnje (od
prosinca do kraja ožujka). Nakon odbića prasadi i kastriranja muških grla (osim onih za
rasplod) čitavo je stado ponovo tjerano na pašnjak i/ili u šumu (Đikić i sur., 2010).
Glavna energetska komponenta obroka turopoljskih svinja bila je paša i žir, a izvor
bjelančevina gujavice, ličinke i pužići koje su nalazile rujući zemlju. Dakle glavne su
značajke tradicionalnog/ekstenzivnog sustava uzgoja turopoljskih svinja su niska ulaganja u
proizvodnju uz maksimalno iskorištavanje prirodnih resursa (paša, žir). Nakon povratka iz
šume započeo bi tov kukuruzom koji je završavao težinom svinja od 170 – 220 kg (Robić,
2002).
Uobičajeno su se tovile krmače od 2 – 4 godine i muški kastrati stariji od godinu dana.
Meso tako utovljenih svinja bilo je vrlo cijenjeno zbog svog ukusa i sočnosti (Đikić i sur.,
2010).
U otvorenom sustavu držanja, prosječni dnevni prirast turopoljske svinje je 450-500 g,
u poluotvorenom sustavu je 600-700 g, a utroška hrane za kilogram prirasta je 4,5-5 kg.
Osnova obroka prasadi u uzgoju i odraslih kategorija je zelena krma (lucerna, bundeve, stočna
repa, stočni kelj, i dr.) te zrno i prekrupa žitarica i leguminoza (kukuruz, sirak, ječam soja).
Hranidba zelenom lucernom provodi se u razdoblju od proljeća do jeseni. Za tovne svinje
predviđena je pregonska ispaša tijekom zimskih mjeseci na površinama pašnjaka (Budimir i
sur., 2013).
5
Obrok krmače, nazimadi i tovljenika sastoji se od 60 % kukuruza, 20 % ječam, 20 %
stočni grašak. Obrok nerasta sastoji se od 50 % kukuruza, 20 % stočnog graška, 20 % zobi i
10 % ječma. Sastav obroka za hranidbu prasadi je slijedeći: 50 % kukuruz, 30 % stočni
grašak, 20 % ječam (Robić, 2002).
Odrasle kategorije svinja možemo hraniti nusproizvoda mlinarsko-pekarske i
industrije šećera (melasa, suhi repin rezanac i sl.). Krmače na paši imaju bolji tek nego u
zatvorenom prostoru i vrlo brzo povećavaju obujam probavnih organa pa mogu konzumirati
veću količinu hrane, što je važno u razdoblju laktacije. U tom slučaju biti će smanjena
razgradnja tjelesnih rezervi potrebnih za sintezu mlijeka. Iz kolostruma prasad dobiva
antitijela i stječu pasivni imunitet (Budimir i sur., 2013).
Svinje u Lukavcu i Turopoljskom lugu smještene su u prostranim ograđenim
prostorima, tzv. gaterima, gdje slobodno obitavaju u prirodnom okolišu biocenoze šume
hrasta lužnjaka i bukve te vlažnih pašnjaka. Hranidba svinja provodi se po staroj hrvatskoj
tehnologiji niskog inputa hrane, uz korištenje prirodnih resursa (žir, bukvica, paša, rovanje). U
nedostatku žira o hranidbi životinja brinu članovi Plemenite opčine turopoljske (POT), koji su
uz lokalnu i državnu potporu neposrednim radom i izgradili prethodno spomenute gatere.
Slika
Slika 1. Nadstrešnice i boksovi za smještaj krmača s prasadi u Lukavečkom čretu (Foto: Vidović,
2016)
6
2.1.3. Turopoljska svinja danas
Na temelju rezultata prije spomenutih istraživanja može se zaključiti da biološke
značajke turopoljske svinje nisu ograničavajući čimbenici povećanju uzgojne populacije i
mijenjanja sadašnjeg statusa ugroženosti od nestajanja. Međutim izostanak sustavne selekcije
pripomogao je zaostajanju turopoljske svinje za zapadnoeuropskim pasminama svinja u
pogledu pokazatelja rasta, konverzije hrane te kakvoće trupova na liniji klanja (Đikić i sur.,
2010). Turopoljska svinja dio je krajobraza i ekosustava Turopoljskog luga i Lonjskog polja,
gdje ima vrlo važnu ulogu u održavanju biološke raznolikosti (Horvat, 2003). Istraživanjem je
utvrđeno da bez turopoljske svinje s pašnjaka ubrzano nestaju neke biljne vrste. U novije
vrijeme, zbog industrijalizacije proizvodnje, postoji više razloga za njezino očuvanje i
unapređenje uzgoja. Turopoljska svinja može biti interesantna u turističko-gastronomskoj
ponudi. Moguća su ekološka istraživanja u sustavu držanja svinja na otvorenom, proučavanja
utjecaja svinja na vegetaciju i općenito na ekosustav (Barać i sur., 2011).
Najveći broj krmača smješten je u Zagrebačkoj i Sisačko-moslavačkoj županiji, a osim
matičnog stada koje je smješteno u Lukavcu, uglavnom uzgajivači drže između 4 i 10 krmača
te jednog nerasta.
Tablica 1. Broj svinja turopoljske pasmine na dan 31.12.2015 god.
Organizacija Nerasti Krmače
Ured HPA - Velika Gorica 7 84
Ured HPA - Sv. I. Zelina 18 21
Ured HPA - Križevci 1 3
Ured HPA - Sisak 4 24
UKUPNO 30 132
( Izvor: HPA, 2016)
Obzirom na trenutno stanje populacije, potrebno je poduzeti mjere zaštite i
unapređenja uzgoja radi povećanja brojnog stanja i kvalitete populacije. Grafikon 1. pokazuje
broj svinja turopoljske pasmine od 2001. do 2015. godine (Izvor: HPA, 2016).
7
Grafikon 1. Broj svinja turopoljske pasmine od 2001. do 2015. god.
Treba naglasiti da je turopoljska svinja zbog svoje izražene prilagodljivosti, snažne
konstitucije, povoljnog temperamenta i snalažljivosti na otvorenom prostoru iznimno pogodna
za uzgojno korištenje, posebice u sustavima ekološkog svinjogojstva (Caput i sur., 2010).
2.2. DOBROBIT
Dobrobit životinja dobiva na sve većoj važnosti kod uzgajivača i potrošača te postaje
ključni čimbenik pri odabiru uzgojnih sustava i održivosti samih sustava. Sam pojam
dobrobiti često se povezuje sa pojmovima kao što su: potreba, sreća, sloboda, kontrola,
osjećaji, patnja, bol, strah, dosada, stres i zdravlje (Broom, 2001). Prema jednoj od definicija
pojam dobrobiti svinja možemo opisati na način da su svinje na korist ljudima u smislu hrane,
kućnih ljubimaca, znanstvenih istraživanja sve do one granice dok svinje ne trpe bol, patnju,
stres, nedostatak hrane i vode. U drugom slučaju možemo definirati pojam dobrobiti kao
„stanje ukupnog mentalnog i fizičkog zdravlja u kojem je životinja u skladnom odnosu s
okolišem koji ju okružuje“ (Uremović i Uremović, 1997). Također dobrobit možemo izraziti
preko kriterija „pet sloboda“: sloboda od gladi i žeđi, sloboda od boli, ozljeda i bolesti,
sloboda od nelagode, sloboda od straha i sloboda pokazivanja prirodnog ponašanja. Teško je u
potpunosti zadovoljiti sve potrebe svinja (Brinzej i sur., 1991). Za kvalitetnu procjenu
dobrobiti trebamo uključiti veliki broj kriterija (Broom, 1991).
8
2.2.1. Preduvjeti za ostvarivanje dobrobiti
Dobrobit svinja u velikoj mjeri ovisi o sustavu držanja i uvjetima smještaja. U objektu
za držanje svinja treba biti svijetlo jačine 40 lx najmanje osam sati na dan. Buka ne smije biti
viša od 85 dB. Farmer mora najmanje jednom dnevno obilaziti svinje i nahraniti ih. Krmače
se ne smiju vezati, a agresivne svinje se moraju izdvojiti u poseban odjeljak. Odjeljci trebaju
biti redovito dezinficirani i čisti, podovi ne smiju biti skliski. Mjesto gdje svinje leže treba biti
udobno, čisto i suho. U odjeljcima trebaju imati slamu ili neki drugi materijal; predmete za
zadovoljenje svojih etoloških potreba, da se spriječi griža repova i drugi poremećaji
ponašanja. Brušenje i rezanje zubi dopušteno je do sedam dana starosti. Kastraciju i
skraćivanje repova prasadi starije od sedam dana smije obaviti samo veterinar uz upotrebu
anestezije. Nerast treba biti u odjeljku površine najmanje 6 m2
, te u blizini krmača, da ih
može čuti, namirisati i vidjeti. Krmače i nazimice u razdoblju od četiri tjedna nakon
osjemenjivanja do tjedan pred prasenje drže se u skupinama. Mala gospodarstva koja imaju
do deset krmača i nazimica mogu držati plotkinje u individualnim odjeljcima, tako da imaju
dovoljno prostora za okretanje. Za prasad koja sisa treba osigurati zagrijan, čist, suh i udoban
te odvojen prostor od krmače. Mogu se odbiti od sise u dobi od 28 dana kod konvencionalnih
pasmina, pa sve do dva mjeseca u slučaju turopoljske svinje. Prasad se može odbiti i ranije,
ako je to zbog zdravlja i dobrobiti krmače ili prasadi. Prasad od četvrtog do desetog tjedna
starosti i tovljenici mogu se držati u organiziranim skupinama (Vučemilo, 2006).
Temperatura jest jedan od najvažnijih čimbenika mikroklime što utječe na zdravstveno
stanje, proizvodnju i reprodukciju svinja. Optimalne temperature za svinje, ovisno o kategoriji
svinja, su između 12 i 28 ºC (Uremović i Uremović, 1997). Zbog otežane termoregulacije
svinje ubrzavaju rad srca i disanje te povisuju temperaturu tijela (Senčić i sur., 1996). Stoga
su svinje pri visokim temperaturama podložne stresnim čimbenicima, te uzimaju manje hrane
nego inače, što se odražava u smanjenom apetitu, pogoršanju konverzije hrane te umanjenom
prirastu (Gutzmirtl i Jurišić, 2003). Kod temperature od 30 ºC povećava se količina utrošene
vode i do 40 % (Uremović i Uremović, 1997). U ekstenzivnim uvjetima proizvodnje, odnosno
pri držanju svinja na pašnjacima i na ispustima, svinje se hlade valjanjem u vodi, blatu ili na
vlažnim površinama. Pri poluotvorenom držanju u zatvorenim objektima, svinje se mogu
rashlađivati jedino preko dišnog sustava ili uvođenjem tuša (Senčić i sur., 1996). Svinje su na
hladnoću manje osjetljive nego na vrućinu. Kada je hladno, leže na trbuhu kako bi smanjile
tjelesnu površinu. Temperature ispod 10 ºC bitno smanjuju proizvodnost svinja, a mogu biti
uzrok bolesti i uginuća (Senčić i sur., 1996). Previsoka vlažnost zraka smanjuje apetit
9
životinja i iskorištenje hrane (Senčić i sur., 1996), što dovodi do smanjenja prirasta na
tjelesnoj težini (Ivoš i sur., 1981). Preniska vlažnost zraka može izazvati kašalj kod životinja
(Senčić i sur., 1996). Svinje su u granicama optimalne temperature prilagođene na vlagu u
rasponu od 50 do 80 % (Borell i sur., 2002). Kod pojave previsoke vlage životinje neće moći
ispuštati suvišak proizvedene topline, zbog čega može nastati toplotni udar. S druge strane,
vlažnost zraka ispod normale također može štetiti jer se stvara velika količina prašine koju
svinje udišu i time dolazi do kašlja i pojave respiratornih oboljenja. U praksi je češća
previsoka negoli preniska vlaga (Uremović i Uremović, 1997).
2.2.2. Zdravlje
Zdravlje i dobrobit svinja su usko povezani, što znači da ako je svinja lošeg zdravlja,
loša je i dobrobit. Povećanje broja svinja može biti indikator dobrobiti u većini slučajeva, ali
ako svinje nisu držane po pravilniku o dobrobiti i premašuje se određeni broj svinja po
jedinici površine dolazi do negativnih posljedica i time do smanjenja dobrobiti (Uremović i
Uremović, 1997). S druge strane ako imamo smanjenu reproduktivnost ili sposobnost
rasplođivanja to možemo tumačiti kao posljedicu smanjene dobrobiti. Uzrok tome može biti i
nagli pad mliječnosti zbog pojave određene bolesti (Fregonesi i Leaver, 2001). Dobrobit je
ostvarena ako je životinja u dobroj kondiciji, osjeća se sretno, bez straha i nelagode (Webster,
2004). Patnja uključuje široki raspon emocionalnih osjećaja koji uključuju bol, frustracije,
strah i time nije ostvarena dobrobit. Abnormalna ponašanja kao što su griža repova, grižnja
svega što se nalazi oko životinje, nemir i konstantno glasanje upućuju na lošu dobrobit.
Razlog tome može biti manjak prostora, dosada ili nepovoljni okolišni uvjeti kao što su
manjak hranilica, nedostatak hranjivih tvari, neodgovarajuća temperatura, velika količina
prašine, visoka koncentracija štetnih plinova, manjak zelene površine (Duncon, 2005). Nagle
vremenske promjene mogu izazvati neprimjereno ponašanje i stres (Hristov i sur., 2009;
Deen, 2010). Održavanje dobrog zdravlja predstavlja najvažniji način za očuvanje dobrobiti
(Broom i Fraser, 2007). U objektu važnu ulogu imaju vrste podova, temperatura, osvjetljenje i
ventilacija. Svinjama treba omogućiti izražavanje svog prirodnog ponašanja u zatvorenom
prostoru primjenom slame. Ona zadovoljava fizičke potrebe svinja i omogućuje im rovanje,
igranje, odmaranje i određene oblike ponašanja. Slama sadrži vlaknaste tvari koje svinja može
konzumirati i koristiti za pravljenje gnijezda (Broom i Fraser, 2007; Deen, 2010).
10
2.2.3. Hranidba
Obrok za svinje mora biti izbalansiran i u skladu s fazama razvoja i kondicije.
Hranidba se mora planirati unaprijed i uvoditi postepeno. Također treba voditi računa o
količini vode koja je dostupna i načinu opskrbe svinja vodom (Luković, 2014). Hrana za
krmače i nazimice mora sadržavati neophodne hranjive tvari, kako bi one bile u
odgovarajućoj tjelesnoj kondiciji za vrijeme prasenja. Nakon prasenja postepeno se uvodi
prilagođeni režim ishrane kako bi tjelesni gubitci bili što manji u vrijeme laktacije (Broom i
Fraser, 2007; Deen, 2010).
Svinje se posebno zanimaju za hranu i na to potroše 80 % vremena. Apetit ima
genetsku osnovu u svinja (Asaj, 2003). Ponašanje svinja prilikom hranjenja usko je povezano
s njihovim istraživačkim nagonima. Istraživanje teritorija uključuje njihovu aktivnost rovanja,
značajnu odliku ponašanja tijekom uzimanja hrane. Zajedničko hranjenje ima različite učinke
na ponašanje svinja. Tako svinje u skupinama pojedu više hrane nego svinje držane
pojedinačno. Ako svinju izdvojimo iz njezine skupine i smjestimo individualno, pojest će
manju količinu hrane, što se može protumačiti kao posljedica nedostatka društva za vrijeme
hranjenja. Čak i kada je hrana stalno dostupna, svinje obično sinkroniziraju svoje hranjenje,
kao i prasad sisanje (Fraser i Broom, 1997). Svinje su svejedi, te jedu različita krmiva biljnog
i animalnog podrijetla. Količina hrane koju svinje pojedu ovisi o ukusnosti hranjivih
sastojaka. Tako radije jedu krmiva s određenim udjelom šećera. Svinje radije jedu vlažna
nego suha krmiva (Uremović i Uremović, 1997). Svinje držane na otvorenom nasumice biraju
razdoblje hranjenja i pojenja tijekom dana. Poznato je da se brzina jedenja, u svinja, povećava
s njihovom tjelesnom masom (Fraser i Broom, 1997). Veliku ulogu u ponašanju svinja ima
pravilna opskrba hranom i vodom. Drastične promjene hrane uvijek predstavljaju stres za bilo
koju kategoriju svinja. Sve životinjske vrste, uključujući i svinje, mogu izdržati duže bez
hrane, nego bez vode. Nedostatak vode odražava se na organizam u cijelosti, što uključuje
živčane poremećaje, razdražljivost, uznemirenost te ostale oblike poremećenog ponašanja
(Senčić i sur., 1996). Svinje brzo nauče piti iz automatskih pojilica. Količina vode koju popiju
ovisi o veličine životinje te o okolišnim uvjetima. Pri optimalnim uvjetima smještaja, odrasle
svinje popiju približno osam litara vode dnevno. Gravidne krmače mogu popiti 10, a krmače u
laktaciji i do 30 litara vode dnevno (Fraser i Broom, 1997). Nerasti su također osjetljivi na
nedostatak vode, što je osobito izraženo u ljetnom razdoblju (Senčić i sur., 1996). Kod
restriktivne hranidbe unos vode se povećava (Fraser i Broom, 1997).
11
2.3. PROIZVODNI SUSTAVI
2.3.1. Otvoreni sustav
Držanje svinja na otvorenom dobiva sve više na važnosti posljednjih desetljeća, a
ujedno je i najpogodniji sustav držanja za očuvanje autohtonih pasmina svinja na malim
obiteljskim gospodarstvima. Prednosti ovog sustava su manji troškovi smještaja svinja, manja
potrošnja energije, manja potrošnja hrane, prihvatljivost za okoliš i povećana dobrobit za
svinje. U odnosu na poluotvoreni sustav, otvoreni sustav zahtjeva veći utrošak ljudskog rada,
osiguranje stelje, stalni nadzor ograde i električnih pastira te dostavu hrane i vode. Postižu se
slabiji prirasti te veći utrošak hrane (Budimir i sur., 2015).
Slika 2. Turopoljska svinja na otvorenom (Foto: Vidović, 2016)
Preduvjet za držanje svinja na otvorenom je posjedovanje velikih zemljišnih površina.
Dodatne površine treba osigurati radi rotacije stada i odmora zemlje te kako bi se izbjegla
moguća zaraza parazitima. Naseljenost pašnjaka na kojem se nalaze krmače s prasadi ne smije
iznositi više od 25 krmača s prasadi po hektaru (Senčić i Antunović, 2003). Lagana i propusna
tla su odličan preduvjet za držanje svinja na otvorenom, za razliku od teških i nepropusnih
tala. Površine na kojima se nalaze svinje trebaju biti ograđene kako ne bi došle u doticaj s
divljim životinjama. Postavljanje ograde i električnog pastira sprječava širenje zaraznih
bolesti kao što su bruceloza i klasična svinjska kuga. Svinje na otvorenom nemaju problema s
crijevnim i respiratornim bolestima u odnosu na one svinje koje se drže u zatvorenom sustavu
(Luković, 2014).
12
Tablica 2. Dozvoljen broj životinja po ha
Kategorija svinja Maksimalan broj po ha
Odojci 74
Bređe krmače 6,5
Svinje u tovu i ostale svinje 14
Izvor: Opći principi uzgoja svinja na ekološki prihvatljiv način (Pavičić, 2007a)
Kod otvorenog sustava trebamo obratiti pozornost na objekte. Objekti moraju biti
funkcionalni za svaku pojedinu kategoriju svinja kako bi izbjegli psihički stres i abnormalna
ponašanja svinja (Asaj, 2006). Poznato je da su pojilice i hranilice u otvorenom sustavu
različite od onih u zatvorenom sustavu, prvenstveno se izrađuju od materijala otpornih na
hrđu kako bi imali što dužu primjenu. Svinje koje su u slobodnom uzgoju na otvorenom
moraju imati minimalno 12 m2 prostora gdje neometano mogu ležati i odmarati te gdje se
mogu bez teškoća kretati (Marušić, 2010). Objekti za krmače s prasadi su izgrađeni samo za
jednu krmaču. Najčešće se izrađuju od drveta ili metala i pod je u većini slučajeva dobro
nasteljen kako bi se postigla optimalna temperatura. Ulaz u nastambu treba biti okrenut prema
jugu kako bi bili osigurani od vjetra (Hristov i sur., 2009; Deen, 2010). Neki uzgajivači
postavljaju kućice na krumpirišta kako bi svinje pronašle najsitnije i preostale gomolje. Time
uzgajivači imaju dvostruku korist na način da svinje dobivaju dodatni dio hrane i sprječavaju
nastanak biljnih bolesti i štetnika (Senčić i Antunović, 2003).
Krmače držane u ovom sustavu lakše se i brže prase te imaju i više mlijeka što
pozitivno djeluje na vitalnost i zdravlje prasadi (Pavičić i Ostović, 2011). Držanje prasadi
organiziramo na ograđenim površinama s bogato nasteljenim objektima. Na stražnjem kraju
objekta nalazimo hranilicu, a na prednjem dijelu se nalazi zastor do lamela. Vanjska površina
je nasteljena i ograđena ogradom visine oko 1,10 m. Prema Nitratnoj direktivi na jednom
hektaru ne smije biti više od 14 svinja u tovu. Kod svinja u tovu držanje i smještaj je sličan
kao i kod krmača (Pavičić, 2007a).
Hranidbu svinja na otvorenom možemo podijeliti u dva dijela: hranidba s
pašnjaka/šume i dodatna prihrana. Najčešća hranidba je paša gdje svinja zadovoljava potrebu
za voluminozni dio obroka. Tako jede sve vrste hrane, razno korijenje, voće, povrće, razne
okopavine, leguminoze i plodove listopadnog drveća (žir, bukva, kesten). Krmača ili odrasli
13
tovljenik dnevno pojede 11 kg zelene mase (Senčić i Antunović, 2003). Dnevna količina do
14 kg može zadovoljiti potrebe gravidnih krmača, ali ne i potrebe krmača u laktaciji.
Svinje koje su smještene u šumi dnevno pojedu od 3,1 kg do 3,6 kg žira (Rodriguez-
Estavez i sur., 2010) dok Canellas i sur. (2007) navode vrijednosti od 7 do 10 kg žira.
Prihranu možemo raditi malim količinama kukuruza ili drugih žitarica (Karolyi i sur., 2010).
Svinje rovanjem pronalaze crve, gliste, kukce čime zadovoljavaju dio dnevne potrebe
za bjelančevina ovisno u kojem se razvojnom stadiju nalaze svinje (Senčić i Antunović,
2003). Istraživanjem je dokazano da svinje koje su hranjene žirom manje obolijevaju od
parazita, odnosno da je smanjen broj jajašaca parazita u izmetu (Salajpal i sur., 2004).
Svinje na otvorenom manje obolijevaju od mastitisa, ali imaju veći porast zatajenja
srca. Na otvorenom se mogu javiti na koži ožiljci od opekotina sunca, upale pluća, ozljede
tkiva uzrokovane parazitima. Kožne promjene su uvjetovane neobičnim ponašanjem
primjerice grižom repa ili uška (Senčić i Antunović, 2003). Njihovo zdravstveno stanje je
bolje zbog toga što nisu dodatno izloženi ventilacijskim uređajima koji sadrže velike količine
prašine, amonijaka i sumporovodika. Zbog boravka na otvorenom pojavljuje se proljev
prasadi i to mlađe dok je on u starijih životinja puno rjeđi. Od virusnih bolesti javlja se
rotavirus (Früh, 2011; Kostelić, 2014). U odnosu na poluotvoreni sustav proizvodnje, u
otvorenom sustavu naglasak je na problemu endo i ekto parazita, toplinskog stresa te socijalne
konkurencije otvorenog načina držanja (Kanis i sur., 2005).
2.3.2. Poluotvoreni sustav
Ovaj sustav omogućuje krmačama držanje na pašnjacima u različitim fazama života.
Na nekim gospodarstvima krmače se drže u individualnim boksovima za prasenje, u grupnom
boksu s ispustom ili u grupi na pašnjaku s kolibom. Odbijena prasad i tovljenici drže se u štali
u velikim grupama s mogućim izlaskom na otvorenom. Ljeti tovljenici i odbijena prasad
izlaze na pašnjak ili se za to vrijeme sele u kolibe na pašnjaku. Prednosti sustava očituju se
kroz bolji nadzor prilikom prasenja, selidbe krmača i prasadi na otvorenom u vremenskom
razdoblju od deset dana. Također, krmača dobiva hladnije okruženje što rezultira pojačanim
unosom hrane u vrijeme kada joj je proizvodnja mlijeka u porastu, a odjeljci u štalama su
prazni po nekoliko tjedana što ima velike higijenske prednosti. Nedostatci ovog sustava su
14
premještanje suprasnih krmača u zatvoreni sustav što izaziva klimatski stres, te individualna
hranidba prasadi koju krmače još doje na otvorenom (Früh, 2011).
Za ostvarivanje dobrobiti svinja potrebno je osigurati 3 m3 zračnog prostora po
tovljeniku, a temperatura u tovilištu treba biti od 16 do 18 ˚C te od 60 do 80 % relativne vlage
zraka. Kolebanja temperature moraju biti svedena na minimum. Na dobrobit svinja najviše
utječu previsoke temperature ljeti kada su proizvodni rezultati najlošiji (Früh, 2011).
Način držanja svinja ovisi o broju svinja te o njihovoj masi. Prema tim parametrima
određujemo površinu za uzgoj svinja (Tablica 3).
Tablica 3. Minimalna podna površina po životinji određene tjelesne mase
Tjelesna masa, kg Podna površina po životinji, m2
Do 10 0,15
10-20 0,20
20-30 0,30
30-50 0,40
50-85 0,55
85-110 0,65
Više od 110 1,00
Izvor: Opći principi uzgoja svinja na ekološki prihvatljiv način (Pavičić, 2007a)
Krmače s prasadi u poluotvorenom sustavu možemo držati pojedinačno gdje se one
nalaze same s prasadi sve do njihovog odbića, kombinirano gdje se prase u pojedinačnim
fiksnim odjeljcima i nakon dva tjedna idu u prostor za grupno držanje ili u grupi za one
krmače koje se ranije poznaju i prase u istom vremenskom razdoblju s razlikom od tjedan
dana (Pavičić, 2007).
Za odbijenu prasad u poluotvorenom sustavu prednost imaju poluotvorene staje.
Nakon dva mjeseca od odbića prasad selimo u nastambe ili nadstrešnice gdje im je jedini
izvor topline njihova tjelesna masa. Za dobrobit prasadi u nastambama trebamo izbjegavati
kaveze i rešetkaste podove (Senčić i Antunović, 2003).
Nazimice i zasušene krmače trebamo držati u skupinama od 10 do 20 komada. Prvo
formiramo skupinu od pet do šest krmača i njima dodajemo dva nerasta. Nastambe u kojima
se nalaze moraju imati odgovarajuću mikroklimu i dobro osvjetljenje. Kako bi poboljšali
15
dobrobit zasušenih krmača odvajamo im prostor za odmor, vježbanje, držanje u malim
skupinama i pridržavamo se hranidbe prema kondiciji (Senčić i Antunović, 2003).
Neraste držimo u kućicama s ispustom jer takav način blagotvorno djeluje na njegovu
konstituciju i libido. Izvan sezone parenja treba ih držati pojedinačno jer nisu skloni društvu.
U kućici treba biti osiguran poseban prostor koji će biti izveden od punog poda i bogato
nasteljen. Nerasti uz zračne, prostrane i svijetle uvjete zahtijevaju suhi ležaj. Ispust se
preporučuje na punom podu ili djelomično rešetkastom podu u blizini krmača, kako bi imali
stalni vizualno-mirisni kontakt i na taj način spoznali vrijeme tjeranja krmača. Mjesto za skok
može biti i u samom prostoru gdje boravi nerast, ali tu treba paziti na veličinu prostora koji ne
smije biti manji od 10 m2
, također trebamo paziti da pod nije sklizak kako bi izbjegli ozljede
(Pavičić, 2007b).
Tablica 4. Najmanje dopuštene površine po grlu
Kategorije Kg žive vage Stajski prostor m
2 po
životinji
Izlaz za slobodno
kretanje m2 po životinji
Krmače s prasadi
starosti do 40 dana 7,5 2,5
Tovne svinje
Od 50 0,8 0,6
Od 85 1,1 0,8
Od 110 1,3 1,0
Odojci za uzgoj Od 30 0,6 0,4
Bređe krmače 2,5 1,9
Nerasti 6,0 8,0
Izvor: Opći principi uzgoja svinja na ekološki prihvatljiv način (Pavičić, 2007a)
Tovnim svinjama trebamo osigurati materijal za rovanje i mogućnost hlađenja. U cilju
zadovoljenja dobrobiti preporučuje se stajski prostor do 0,8 do 1,3 m2 i prostor za slobodno
kretanje od 0,6 do 1,0 m2 (NN 13/02).
Tov svinja organiziramo na dubokoj stelji gdje dobivamo kvalitetan stajski gnoj,
doprinosimo smanjivanju uporabe mineralnih gnojiva i snižavanju troškova gnojidbe.
Zagađenje plinovima (amonijak, ugljični dioksid, sumporovodik) je minimalno. U ovakvom
načinu uzgoja nepotrebno je dodatno zagrijavanje nastambe. Svinjama je omogućeno rovanje
što rezultira smanjivanju međusobne grižnje i pojave agresivnog ponašanja (Senčić i
16
Antunović, 2003). Držanjem svinja na dubokoj stelji postignuti su bolji dnevni prirasti za
4,3 %, bolje iskorištavanje hrane za 10,2 % i smanjena je dnevna potrošnja vode za 27, 9 %
(Uremović i sur., 2006). Nedostaci držanja na dubokoj stelji su ta da je potrebno osigurati
veće količine slame, veći je utrošak rada te veći smještajni prostor u tovilištu po tovljeniku
(Senčić i Antunović, 2003).
U hranidbi svinja prevladavaju koncentrirana krmiva. Ne postoji ni jedno krmivo koje
ima sve potrebne hranjive tvari i zbog toga se krmiva kombiniraju. Najčešće dodatne krmne
smjese su od žitarica: ječam, kukuruz, pšenica i zob te superkoncentrat za svinje. U hranidbi
također možemo koristiti i okopavine kao što je krumpir, šećerna i stočna repa, mrkva i dr.
(Senčić i Antunović, 2003). Kako bi zadovoljili potrebe različitih kategorija svinja moramo
znati potrebe pojedinih kategorija svinja. Za pravilan razvoj i proizvodnju u obroku mora biti
osigurana dovoljna količina bjelančevina, vitamina, minerala, energije i vode. Hrana sudjeluje
sa 60-75 % u ukupnim troškovima proizvodnje svinjskog mesa (Kralik, 2007).
U poluotvorenom sustavu krmače za vrijeme prasenja i prvog tjedna dojenja imaju
pojačani rizik od pojave MMA (mastitis-metritis-agalakcija) sindroma. Temperaturu u
kućicama trebamo redovito provjeravati kako bi spriječili nastanak bolesti. Donja i gornja
kritična temperatura za vrijeme laktacije mora iznositi 7 °C i 26 °C, a 12 °C i 31 °C za suhe
krmače. Moramo osigurati dostatnu količinu vode za krmače od 2-3 litre po minuti. Potrebno
je prilagoditi režim hranjenja prema gravidnim krmačama. Dobro je imati i koristiti plan za
zdravlje životinja. Smrtnost prasadi najčešće je uvjetovana prignječenjem od majke, slabosti
ili gladi. Smrtnost se povećava kada se prasad pothladi i onda leži uz krmaču zbog hladnog
zraka, ne unose dovoljno kolostruma ili ne unose ga uopće. Također problem može biti i
veliko gnijezdo jer će se manja prasad teško izboriti za sisu. Kako bi smanjili smrtnost
trebamo osigurati prasilište 2,2 x 2,2 m prostora. Odbijenu prasad trebamo provjeravati dva
puta na dan. Treba obratiti pozornost na rane znakove bolesti kao što su viseći repovi, meki
izmet ili čudno ponašanje. Odvojiti bolesnu prasad u poseban boks dok se ne oporave za
povratak u grupu, ali nikad ih ne smijemo uvesti pojedinačno jer će biti izloženi agresiji.
Uvijek u potpunosti moramo boksove dobro očistiti i dezinficirati prije ponovne uporabe
(Früh, 2011).
17
3. MATERIJAL I METODE
Istraživanje je provedeno na tri gospodarstva koje drže svinje u otvorenom sustavu i
tri gospodarstva koje drže svinje u poluotvorenom sustavu. Gospodarstva su smještena u
Zagrebačkoj i Sisačko-moslavačkoj Županiji. Nositelji gospodarstva otvorenog sustava su
POT, obitelj Pavičić i obitelj Stanilović, a poluotvorenog sustava su obitelji Novosel,
Kovačević i Lončar. Sva gospodarstva uzgajaju turopoljsku pasminu svinja.
Za procjenu dobrobiti svinja anketirani su uzgajivači na gospodarstvima koja drže
svinje ove pasmine s ciljem određivanja indikatora dobrobiti prema načelu "pet sloboda" na
temelju kojih smo procijenili dobrobit i dali smjernice za poboljšanje iste. Prema načelu "pet
sloboda" procjenjuju se parametri dobrobiti vezani na dostupnost hrane i vode, smještaj,
zdravlje, mogućnost izražavanja normalnog ponašanja, te odsutnost stresa i straha. Obrazac
upitnika je modificiran prema uputama korištenim u projektu Horizon2020 – „Treasure“
(Prilog).
Direktiva o dobrobiti svinja u EU (Direktiva EC 1991; 2001) ima propisane resurse
koje su usmjerene na osiguravanje pet sloboda kako je predložio Brambell (1965), i to:
1. Sloboda od gladi i žeđi
2. Sloboda od neugode
3. Sloboda od boli, ozljeda i bolesti
4. Sloboda izražavanja prirodno ponašanje
5. Sloboda od straha i tjeskobe
U raspravi su analizirani rezultati na bazi procjene dobrobiti i predstavljeni zajedno s
Brambellovih (1965) pet sloboda te prema 12 kriterija protokolu procjene (Blokhuis, H. J.
2009). Dobiveni podatci prikazani su tablično te je napravljena usporedba između dva
sustava. Na temelju rezultata dobivenih istraživanjem analizirane su razlike između
proizvodnih sustava te usklađenost i odstupanje od direktive skrbi svinja u EU.
18
4. REZULTATI I RASPRAVA
4.1. SLOBODA OD GLADI I ŽEĐI
Slobodu od gladi i žeđi možemo osigurati pružanjem svježe vode i specifičnih krmiva
(FAWC, 2007). Direktive dobrobiti svinja u EU preporučili su opskrbu svježom vodom i
hranom više od jednom dnevno koje se trebaju davati u pojedinim hranidbenim prostorima
(Direktiva EC, 2001). Osim toga, krmačama treba osigurati dovoljne količine vlakana i
visokoenergetske hrane (Direktiva EC, 1991).
Tablica 5. Sloboda od gladi i žeđi
KRITERIJI DOBROBITI OTVORENI POLUOTVORENI
Pristup vodi 0-24 h 3/3 3/3
Pristup hrani 0-24 h 1/3 1/3
Zasušene krmače se hrane grupno 3/3 3/3
Zasušene krmače se hrane prema kondiciji 0 0
Zasušene krmače dobivaju voluminoznu krmu 3/3 3/3
Krmače u laktaciji se hrane individualno 3/3 3/3
U otvorenom sustavu pristup vodi je maksimalno osiguran, dok pristup hrani nije bio
maksimalno osiguran. POT-Lukavec je osigurao stalni pristup vodi korištenjem prirodnog
vodotoka – potoka koji prolazi neposredno uz nastambe za smještaj svinja. Stalni pristup
hrani svinje su imale na gospodarstvima Novosel (poluotvoreni) i Stanilović (otvoreni), iz
čega proizlazi da su krmače i ostale kategorije svinja preuhranjene, tj. nisu hranjene prema
svojoj kondiciji. Za hranidbu svinja najčešće se koristi kukuruz, čak 80 % dok su zob i
tritikale u manjim omjerima. U hranu su dodavane i vitaminsko mineralne smjese. Zasušene
krmače i krmače u laktaciji su bile preuhranjene ili pothranjene, prvenstveno na
gospodarstvima Novosel, Stanilović i Kovačević, a pothranjene u POT-u.
U poluotvorenim sustavima uzgoja sve svinje koje su držane u pojedinačnom boksu i
one svinje koje su se nalazile u zajedničkom boksu dobivale su svježu vodu više puta na dan,
posebice za vrijeme ljetnih vrućina. Svinje koje su bile u pojedinačnim boksovima dobivale
su hranu dva puta na dan, ujutro i navečer. Svinje koje su držane grupno dobile bi veću
količinu hrane u hranilice i onda bi farmer po potrebi dodavao hranu. To nam pokazuje da je
poluotvoreni sustav bolji u odnosu na otvoreni sustav, hrane uvijek ima u hranilicama i farmer
19
redovito kontrolira stanje vode i hrane. Kod hranidbe svinja u poluotvorenom sustavu
prevladava kukuruz koji je bogat energijom, a siromašan vlaknima. U otvorenom sustavu
farmeri hrane svoje stado kukuruzom ujutro i navečer oko 20 kg /dan, osim POT-a gdje se
svinje na otvorenom hrane samo ujutro.
Slika 3. Hranidba krmača u poluotvorenom i otvorenom sustavu (Foto: Vidović, 2016)
Stoga zaključujemo da je dobrobit svinja u otvorenom sustavu kada je uspoređujemo s
poluotvorenim sustavom za lošija. Također vidimo da je kod oba sustava prisutno hranjenje
zasušenih krmača grupno i da dobivaju voluminoznu krmu iako ni u jednom sustavu nijedna
krmača nije hranjena prema svojoj kondiciji.
4.2. SLOBODA OD BOLI, OZLJEDA I BOLESTI
Slobodu od boli, ozljeda i bolesti trebamo osigurati pomoću preventivnih mjera,
postaviti brzu dijagnozu i tretmane koji idu uz dijagnozu (FAWC, 2007). Direktiva o
dobrobiti svinja u EU (Direktiva EC 1991; 2001) ima nekoliko preporuka koji se odnose na
sredstva i kirurške zahvate. Krenuvši od samog početka podovi ne smiju biti skliski kako bi se
spriječile ozljede noge. Što se tiče operativnih zahvata, skraćivanja repova i rezidbe zubi te
kastracije to moraju izvršavati osposobljene osobe. Anderson i Boe (1999) istraživanjem su
dokazali da su ozljede nogu bile vrlo rijetke kod podova koji su nasteljeni i punih podova u
odnosu na rešetkaste podove i betonske podove koji nemaju ništa na površini. Skraćivanje
repa najbolje je napraviti u prva tri dana starosti dok skraćivanje zubi u prva dva dana starosti
20
zbog osjećaja manje boli. Skraćivanje repa i zubi treba se vršiti samo kada postoje dokazi da
su krmačama oštećene sise. Kastraciju je najbolje napraviti nakon tri tjedna života jer je
utvrđeno da tada prasad najmanje osjeća bol i nelagodu.
Tablica 6. Sloboda od boli, ozljeda i bolesti
KRITERIJI DOBROBITI OTVORENI POLUOTVORENI
Stado ima zdravstveni plan 0 0
Veterinar dolazi u posjet min 2x/god 2/3 3/3
Smrtnost u stadu do 30 % 2/3 2/3
Posljednja tri mjeseca tretman antibiotikom 1/3 0
Zaklane svinje zbog bolesti 0 0
Prisutnost boksa za liječenje bolesne svinje 1/3 2/3
Dezinfekcija boksa se vrši nakon liječenja 1/3 3/3
Gospodarstvo Kovačević nema zdravstveni plan za svoje stado, a veterinar dolazi u
posjet jednom na godinu. Smrtnost u njegovom stadu iznosi 30 %, a 20 % prasadi je unazad
tri mjeseca koristila antibiotike. Boks za liječenje svinja nije osiguran i ne provodi se
dezinfekcija objekata u kojem su smještene svinje. Farmer nije išao ni na jedno stručno
osposobljavanje, a kastraciju provodi sam. Gospodarstvo Novosel također nema zdravstveni
plan, međutim njegovo stado veterinar posjećuje četiri puta godišnje. Smrtnost u stadu iznosi
10 %, te unazad tri mjeseca nije bilo tretmana antibioticima. Nije bilo ni jedne svinje koja je
morala biti uklonjena zbog bolesti. Gospodarstvo ima boks za liječenje bolesnih svinja i
redovito vrši dezinfekciju kako boksa za liječenje svinja tako i cijelog objekta. Farmer je išao
na stručno obučavanje i savjetovanje u uzgoju i držanju svinja. Kastriranje vrši veterinar.
Gospodarstvo Lončar nema zdravstveni plan za svoje stado, a veterinar posjećuje
gospodarstvo dva do tri puta na godinu. Tretmani antibioticima nisu bili provođeni unazad tri
mjeseca niti je bilo uklonjenih svinja zbog ozljeda ili bolesti. Sva tri gospodarstva nemaju
skliske podove čime su izbjegli mogućnost ozljede noge kod svinja.
Gospodarstvo Stanilović koje svinje drži u otvorenom sustavu nema zdravstveni plan
za svoje stado, posjet veterinara je tri puta godišnje. U njegovom stadu nije do sad zabilježena
smrtnost, te unazad tri mjeseca nije bilo nikakvih tretmana antibioticima. Boks za bolesne
životinje nije osiguran i ne vrši se dezinfekcija objekta. Kastraciju provodi veterinar, a i sam
21
farmer je prošao nekoliko tečaja i usavršavanja uzgoja svinja. POT nema zdravstveni plan za
stado, a posjet veterinara je jednom na godinu. Smrtnost u stadu iznosi i do 75 %, nije bilo
tretmana nikakvim antibioticima niti lijekovima, niti je bilo zaraženih životinja. Boks za
zaražene svinje nije osiguran i ne provodi se dezinfekcija. Kastracija se provodi nakon dva do
tri mjeseca starosti od strane veterinara. Gospodarstvo Pavičić nema zdravstveni plan za
stado, a veterinar dolazi jednom na godinu. Smrtnost u stadu iznosi 30 % i do sad je bilo
zaraženih svinja, unazad tri mjeseca bilo je tretmana antibioticima i lijekovima protiv
mikotoksina u kukuruzu.
Prema prikupljenim podacima može se zaključiti da sloboda od boli, bolesti i ozljeda
nije potpuno zadovoljena jer ni u jednom sustavu ne postoji zdravstveni plan stada, što ne
zadovoljava zahtjeve Direktive o dobrobiti svinja u EU. Posjet veterinara je češći u
poluotvorenom sustavu uzgoja nego kod otvorenog sustava. Smrtnost u stadu je veća kod
otvorenog sustava za oko 35 %. Bolesti svinja bile su podjednako prisutne i u otvorenom i u
poluotvorenom sustavu. Boks za zaražene i bolesne svinje također postoji na jedan od tri
gospodarstava u otvorenom i dva od tri u poluotvorenom sustavu s tim da se češće
dezinficiraju objekti u poluotvorenom sustavu. Stoga možemo zaključiti kako je dobrobit po
ovoj točki slobode bolja kod poluotvorenog sustava uzgoja.
4.3. SLOBODA IZRAŽAVANJA PRIRODNOG PONAŠANJA
Sloboda izražavanja prirodnog ponašanja svinja može se osigurati pružanjem dovoljno
prostora svinjama, druženjima i prikladnom količinom manipulativnog materijala (FAWC,
2007). Smjernice za socijalnu skrb svinja u EU (EC, 1991; 2001) preporučuju: držanje legla
zajedno i miješanje legla s drugim leglom iste veličine, držanje krmača grupno osim u
laktaciji, osigurati dovoljno pojedinačnih prostora za svinje i osigurati dovoljne količine
manipulativnog materijala (slama, sijeno ili piljevina ). Odbijena prasad i tovljenici drže se
odvojeno, dok su krmače u skupinama (50 %) te je potrebno 1,3 m². Prema direktivi EU
prasad za klanje mora težiti 25 kg, a tovljenici 110 kg.
22
Tablica 7. Sloboda izražavanja prirodnog ponašanja
KRITERIJI DOBROBITI OTVORENI POLUOTVORENI
Pristup otvorenim površinama 3/3 3/3
Razdoblje kontinuiranog mraka 3/3 3/3
Odvajanje krmača nakon parenja 0 0
Odvajanje krmača nakon što se izlegne prasad 3/3 3/3
Da li krmače u laktaciji grade gnijezdo 3/3 3/3
Dob od dva mjeseca u kojoj se odbija prasad 3/3 2/3
Na svim gospodarstvima sve kategorije svinja imaju pristup otvorenim površinama te
razdoblje kontinuiranog mraka. Krmače se ne odvajaju nakon parenja ni na jednom
gospodarstvu, ali zato dolazi do odvajanja krmača nakon prasenja. Krmače u laktaciji na svim
gospodarstvima grade gnijezdo. Prasad se odbija s dva mjeseca starosti, osim kod
gospodarstva Lončar gdje se prasad obija sa sedam tjedana starosti.
Slika 4. Pristup otvorenim površinama Slika 5. Odvajanje krmače s prasadi
(Foto: Vidović, 2016)
Na temelju ovih podataka zaključujemo da su oba sustavu u pogledu slobode
prirodnog ponašanja skoro identična, osim jednog gospodarstva koji je tjedan dana ranije
odbija prasad.
23
4.4. SLOBODA OD NELAGODE
Nelagoda se može izbjeći pružajući utočište, odgovarajuće okruženje i udobna
područja za odmaranje (FAWC, 1996). U pogledu ove slobode, smjernice za socijalnu skrb
svinja EU predlaže da sve svinje trebaju imati pristup suhim, čistim i toplinski udobnim
područjima (Direktiva EC, 1991). Nadalje, smjernice za socijalnu skrb svinja u EU pokazuju
da područja koja pružaju udobnost moraju biti suha i trebaju biti odvojena od područja gdje
svinja leži i gdje balega. Područje defekacije mora biti opremljeno odvodnim otvorima
(Direktiva EC, 1991).
Tablica 8. Sloboda od nelagode
KRITERIJI DOBROBITI OTVORENI POLUOTVORENI
Krmače imaju nosu naušnicu 0 0
Zaštita od vremenskih neprilika 3/3 2/3
Izloženost sunčevim opeklinama i stresu 0 1/3
Valjanje u blatu 2/3 3/3
Ventilacija u zatvorenim prostorima 0 1/3
Prskanje/ tuširanje 0 1/3
Svinje podvrgnute previsokim temperaturama pate od toplinskog stresa. Kada
temperatura raste iznad normalnih granica, životinja postaje zadihana, imunitet pada što može
dovesti do smrti. Osim što uzrokuje patnju, također smanjuje produktivnost te utječe na
plodnost. Tako smanjen unos hrane u laktaciji smanjuje proizvodnju mlijeka te dolazi do
štetnih posljedica na sisajuću prasad. Bitno je da svinje u toplijim danima imaju dovoljne
količine vode. Ventilacija u zatvorenim prostorima mora pomoći svinjama da ne osjećaju
nervozu i stres. Uz objekte je poželjno napraviti mjesto za kaljužanje jer time svinje gube
toplinu te se stvara zaštitni sloj blata na tijelu koji ih štiti od opeklina.
Na svih šest gospodarstava krmače nemaju nosnu naušnicu što im ne stvara bolove
prilikom rovanja i time su zadovoljili Direktivu. Zaštitu od sunčevih opeklina i direktnog
sunca nemaju svinje na gospodarstvu Kovačević (poluotvoreni sustav). Valjanje u blatu je
omogućeno na svim gospodarstvima osim na gospodarstvu Stanilović, koje primjenjuje
otvoreni sustav uzgoja. Umjetna ventilacija i tuširanje za vrijeme ljetnih vrućina omogućena
je na gospodarstvu Novosel.
24
Vrste podova u poluotvorenom sustavu najčešće se izmjenjuju između betonskog poda
i rešetkastog poda, punog betonskog poda i potpuno rešetkastog poda. Ni na jednom
gospodarstvu u poluotvorenom sustavu nismo naišli na pod s dubokom steljom. Odbijena
prasad se drži ili na betonskom podu ili na potpuno rešetkastom podu. Stoga zaključujemo da
je sloboda od neugode zadovoljena u poluotvorenom sustavu uzgoja.
Slika 6. Kombinacija punog i rešetkastog poda (Foto: Vidović, 2016)
4.5. SLOBODA OD STRAHA I NESREĆE
Sloboda od straha i nesreće najmanje je cijenjena u direktivama skrbi svinja u EU
(Direktiva EC 1991; 2001), vjerojatno zato što se ne može rješavati isporuka resursa.
Direktiva tvrdi kako već u najranijoj dobi dolazi usađeni strah i uznemirenost i prema
smjernicama skrbi svinja EU (direktivama EZ-1991; 2001) prasad se ne bi trebala odbijati za
konvencionalne pasmine prije 28 ili 21 dana, a u ovom slučaju za našu turopoljsku svinju dva
mjeseca.
Kako bi se spriječili strah i uznemirenost, treba izbjeći sve uvjete koji mogu
uzrokovati duševnu patnju. To se može postići dobrim uvjetima stanovanja, dobar tretman i
izbjegavanje duševnih boli (FAWC, 2007).
25
Tablica 9. Sloboda od straha i nesreće
KRITERIJI DOBROBITI OTVORENI POLUOTVORENI
Vlasnik je išao na obuku za skrb o svinjama 1/3 1/3
Svinje su grupirane s drugim svinjama izuzevši
nakon odbića
3/3 3/3
Kod premještanja svinja koristi se električni štap
/ daske
3/3 3/3
Na obuku i usavršavanje išli su nositelji gospodarstva Stanilović (otvoreni sustav
uzgoja) i Novosel (poluotvoreni sustav uzgoja). Prasad se odbijala nakon dva mjeseca starosti
osim na gospodarstvu Lončar gdje farmer odbija nakon sedam tjedana starosti, tj. tjedan dana
prije nego ostali farmeri. Grupiranje svinja svih kategorija nakon odbića prisutno je na svim
gospodarstvima. Sva gospodarstva prilikom grupiranja ili premještanja svinja koriste
električni štap ili daske. Dva sustava su podjednaka prema kriteriju slobode od straha i
nesreće.
Gledajući različite slobode ni na jednom gospodarstvu nije ispunjeno svih pet sloboda
istovremeno. Neke slobode, poput prirodnog ponašanja, su bolje osigurane u otvorenom
sustavu uzgoja, dok su kod poluotvorenog sustava zadovoljene slobode kao što su sloboda od
neugode, sloboda od boli, ozljeda i bolesti i sloboda od gladi i žeđi.
Slika 7. Svinje u skupini (Foto: Vidović, 2016)
26
5. ZAKLJUČCI
Sloboda od gladi i žeđi u otvorenom sustavu je lošija s usporedbom s poluotvorenim
sustavom. Ni u jednom sustavu krmače nisu hranjene prema svojoj kondiciji.
Sloboda od boli, ozljeda i bolesti ostvarena je u poluotvorenom sustavu. Ni u jednom
sustavu ne postoji zdravstveni plan za stado. Posjeti veterinara su češći u poluotvorenom
sustavu. Bolesti svinja su podjednako prisutne i u otvorenom i u poluotvorenom sustavu.
Sloboda izražavanja prirodnog ponašanja je zadovoljena u oba sustava. Sva
gospodarstva s poluotvorenim sustavom uzgoja imaju pristup otvorenim površinama te period
kontinuiranog mraka.
Sloboda od nelagode je postignuta u poluotvorenom sustavu jer su svinje bile
zaštićene od vremenskih neprilika, imale su konstantni pristup blatu (kaljužanje), ventilaciju u
zatvorenom prostoru i tuširanje za vrijeme velikih vrućina.
Sloboda od straha i nesreće djelomično je ostvarena u poluotvorenom i u otvorenom
sustavu uzgoja.
Kod uzgoja turopoljske svinje u poluotvorenom sustavu uzgoja, ostvareni su optimalni
utjecaji na dobrobit. Najveća razlika između sustava je u smrtnosti prasadi u leglima, pa tako
u otvorenom sustavu smrtnost legla iznosi i do 70 % godišnje, iz čega proizlazi da je
poluotvoreni sustav bolji u odnosu na otvoreni sustav prema kriteriju slobode od boli, bolesti i
ozljede.
27
6. LITERATURA
1. Anderson I. L., Boe K. E., Kristiansen A. L. (1999). The influence of different feeding
arrangments and food type on competition at feeding in pregnant sows. Applied Animal
Behaviour Science. 65: 91 -104.
2. Asaj A. (2003). Higijena na farmi i u okolišu. Medicinska naklada, Zagreb
3. Asaj A. (2006). Ekološko stočarstvo i homeopatija. Medicinska naklada, Zagreb
4. Barać Z., Bedrica Lj., Čačić M., Dražić M., Dadić M., Ernoić M., Fury M., Horvath Š.,
Ivanković A., Janječić Z., Jeremić J., Knezić N., Marković D., Mioč B., Ozimec R.,
Petanjek D., Poljak F., Prpić Z., Sindičić M. (2011). Zelena knjiga izvornih pasmina
Hrvatske. Ministarstvo zaštite okoliša i prirode, Državni zavod za zaštitu prirode,
Hrvatska poljoprivredna agencija, Nacionalni park Krka, Republika Hrvatska, Zagreb
5. Balenović V. i Balenović M. (1998). Svinjogojstvo. Profil Edukacija, Zagreb
6. Blokhuis H. J. (2009). Assessment protocol for pigs. Welfare Quality, Netherlands
7. Borell E., Lengerken G, Rudovsky A. (2002). Tiergerechte Haltung von Schweinen. Parey
Bucherverlag. 333 - 368.
8. Budimir K., Margeta V., Kralik G., Margeta G. (2013). Silvo-pastoralni način držanja
crne slavonske svinje. Krmiva 55 (3): 151-157.
9. Budimir K., Margeta V., Steiner Z., Crnac V. (2015). Hranidba svinja u ekstenzivnim
uvjetima držanja. Proceedings. 50th Croatian and 10th International Symposium on
Agriculture. 414–417
10. Brambell F.W.R. (1965). Report of the Committee to enquire into the welfare of animals
kept under intensive livestock husbandry systems. Her Majesty’s Stationary Office. 28:
103-126.
11. Brinzej M., Caput P., Čaušević Z., Jurić I., Kralik G., Mužic S., Nikolić M., Petričević A.,
Srećković A., Steiner Z. (1991). Stočarstvo. Školska knjiga, Zagreb
12. Broom D. M. (1991). Assessing welfare and suffering behavioural processes. Elsevier BV.
2-3: 117-123.
13. Broom D. M. (2001). A history of animal welfare science. Acta Biotheoretica. 59: 121-
137.
14. Broom D. M. i Fraser A.F. (2007). Domestic animal behaviour and welfare. 4th Ed. CAB
International, UK
15. Canellas I., Roig S., Poblaciones M. J., Gea-Izquierdo G., Olea L. (2007). An approach to
acorn production in Iberian dehesas. Agroforesty system. 70: 3-9.
28
16. Caput P., Ivanković A., Mioč B. (2010). Očuvanje biološke raznolikosti u stočarstvu.
Hrvatska mljekarska udruga, Zagreb
17. Deen J. (2010). Pigs: Behaviour and welfare assessment. Encyclopedia of Animal
Behaviour. 731-739.
18. Duncon I. J. H. (2005). Science based assessment of animal welfare, farm animals.
Department of Animal and Poultry Science. 24 (2): 483-492.
19. EC directive (1991). Council Directive 1991/630/EEC Minimum standards for the
protection of pigs. Office for Official Publications of the European Union.
20. EC directive (2001). Commission Directive 2001/93/EC laying down minimum standards
for the protection of pigs. Official Journal of the European Union.
21. Đikić M., Salajpal K., Karolyi D., Đikić D., Rupić V. (2010). Biološke značajke
turopoljske pasmine svinja kao čimbenici obnove i očuvanja populacije. Stočarstvo. Vol.
64 No. 2-4, 79-90.
22. Đikić M., Jurić I., Kos F. (2002). Turopoljska svinja autohtona hrvatska pasmina,
Plemenita opčina turopoljska, Velika Gorica
23. FAWC (1996). Repert on the welfare of pigs kept outdoors. MAFF Publications, London
24. FAWC (2007). Five Freedoms. Page Street, London
25. Fraser, A. F. i Broom D. M. (1997). Farm animal behaviour and welfare. Third edition.
CAB International.
26. Fregonesi J. A., Leaver J. D. (2001). Behaviour, perfomance and health indicaters of
welfare for dairy sows housed in stramyard or cubide systems. Elsevier Science. 68 (2-3):
205-2016.
27. Früh B. (2011). Organic Pig Production in Europe. Research Institute of Organic
Agriculture (FiBL). Frick, Switzerland
28. Gutzmirtl D. i Jurišić I. (2003). Etologija svinja. Hrvatski zavod za poljoprivredno
savjetodavnu službu. 1-4.
29. Horvat Š. (2003). Staro blago novi sjaj. Ministarstvo zaštite okoliša i prostornog uređenja,
Zagreb
30. HPA (2015). Godišnje izvješće. Svinjogojstvo.
31. Hristov S. i Stanković B. (2009). Najznačajniji propusti u obezbeđivanju dobrobiti
životinja na farmama goveda i svinja. Zbornik naučnih radova. Vol. 15 (3-4): 95-102.
32. Kanis A.E., de Greef K.H., Hiemstra A., van Arendonk J.A.M. (2005). Breeding for
societally important traits in pig. J. Amin. Sci. 83: 948-957.
29
33. Kostelić A. (2014): Upravljanje zdravljem svinja u ekstenzivnom uzgoju. Zbornik
predavanja 10. savjetovanja uzgajivača svinja u Republici Hrvatskoj. HPA. 52-55.
34. Kralik G., Kušec G., Kralik D., Margeta V. (2007). Svinjogojstvo – biološki i zootehnički
principi. Sveučilište Josipa Jurja Strossmayera u Osijeku., Poljoprivredni fakultet u
Osijeku, Osijek
35. Ivoš J., Krsnik B., Kovačević S. (1981). Ekologija i proizvodnja u svinjogojstvu.
Stočarstvo. 35 (11 – 12), 379 – 417.
36. Marušić L. (2010). Proizvodna svojstva svinja crne slavonske pasmine u otvorenom
sustavu držanja. Diplomski rad. Sveučilište u Zagrebu, Agronomski fakultet
37. Narodne novine. (2002). Pravilnik o ekološkoj proizvodnji životinjskih proizvoda, NN
13/02.
38. Luković Z. (2014). Držanje svinja na otvorenom. Gospodarski list. 22, 62-63.
39. Pavičić Ž. (2007a). Držanje krmača s prasadi u ekološkom uzgoju. Gospodarski list. 11,
81-82.
40. Pavičić Ž. (2007b). Držanje nerastova u ekološkom uzgoju. Gospodarski list. 15, 73.
41. Pavičić Ž. i Ostović M. (2011). Smještaj i držanje svinja u uvjetima ekološkog uzgoja.
Meso. Vol XIII, broj 1. 1-7.asa
42. Posavi M., Ozimec R., Ernoić M., Poljak F. (2004). Enciklopedija hrvatskih domaćih
životinja. Katarina Zrinski, Varaždin
43. Robić, Z. (2002) : Prilog obnovi turopoljske pasmine svinja. Agronomski glasnik 5-6
44. Rodriguez-Estavez V., Sanchez-Rodriguez M., Garcia M., Gustavo Gomer-Castro A.
(2010). Feed conversion rate and estimated energy balance of free grazing Iberian pigs.
Livestock sience. 132: 152 -156.
45. Senčić Đ.,Pavičić Ž., Bukvić Ž. (1996). Intenzivno svinjogojstvo. Biblioteka Extra Nova
zemlja, Osijek
46. Senčić Đ. i Antunović Z. (2003). Ekološko stočarstvo. „Katava“ d. o. o., Osijek
47. Salajpal K., Karolyi D., Beck R., Kiš G., Vicković I., Đikić M., Kovačić D. (2004). Effect
of acorn (Quercus robur) intake on faecal egg count in outdoor reared Black Slavonian
Pig. Acta agriculturae slovenica. 1: 173-178.
48. Uremović M. i Uremović Z. (1997). Svinjogojstvo. Agronomski fakultet Sveučilišta u
Zagrebu, Zagreb
49. Uremović M., Uremović Z., Luković Z. (2006). Utjecaj genotipa i načina hranidbe na
rezultate u tovu svinja. Proceedings of the 41st Croatian & 1st International Symposium
on Agriculture. Poljoprovredni fakultet Sveučilišta J.J. Strossmayera u Osijeku. 667-668.
30
50. Volčević B. (2005). Svinjogojstvo. Neron d.o.o, Bjelovar
51. Vučemilo M., Vinković B., Matković K. (2006). Smještaj i dobrobit životinja na farmama,
te uvjeti kojima moraju udovoljavati farme u svjetlu novog pravilnika. Krmiva. Vol 48
(1): 43-27.
52. Webster A. J. F., Main D. C. J., Whay H. R. (2004). Welfare assessment: indices from
clinical observation. Animal Welfare. Vol. 13 (1): 93-98.
31
7. PRILOG
A. Freedom from hunger and thirst
1. Do animals have access to water 24 hours per day?
2. Do animals have access to food 24 hours per day?
3. Please indicate :
number of pigs per pen
number of feeding spaces per pen
number of drinkers per pen
4. What is the flow rate (litres/min) from the drinkers?
5. How often are header tanks emptied and cleaned?
6. Are diets formulated by a professional nutritionist?
7. When diets are changes, how is this done?
The following questions are specific for sows
8. How are dy sows fed?
9. Are dry sows fed fed according to their body condition ?
10. Does the dry sow diet include fibre provision to increase gut fill?
11. How are the lacatating sows fed?
B. Freedom from pain/disease
1. Does the unit have a herd health plan?
2. When was this last reviewed?
3. How often does your veterinary carry out routine visits?
4. What is the % mortality in each unit?
5. Within the last three months how many individual pigs have received antibiotic treatments?
6. Of pigs slaughtered within the last three months how many acrcasses have been condemned? 7. Have your stock people received training in the selection and administration of veterinary medicines?
8. Does the unit have a hospital pen for sick animals?
9. Is this hospital pen washed and disinfected after use?
10. Do buildings follow an all-in all out policy?
11. Following emptying are pens pressure washed using an approved disinfectant?
12. How are pigs euthanased?
The following questions are specific for suckling piglets
13. Are male animals castrated?
14. If yes, is this done
by a veterinary surgeon?
with the use of anaesthesic? Is analgesia (long term pain relief) used after the procedure?
15. Are suckling pigs subjected to
32
teeth clipping/grinding?
Tail docking?
Ear Notching?
Ear tagging?
Tattooing?
C. Freedom to perform natural behaviours
1. Do all animals have access to environmental enrichment?
2. In what form is this provided?
Floor based manipulable non-edible (e.g. ball, wood, wellies)
Hanging manipulable non edible (e.g. chains)
Rooting substrate non floor based
Shallow straw on floor
Deep straw on floor
3. Does the lighting regime allow pigs to have a period of continuous darkness ?
The following questions are specific for sows
4. What proportion of sows are kept in crates after mating?
5. What percentage of sows are kept in crates after farrowing?
6. Are lactating sows provided with nesting materials prior to farrowing?
7. At what age are suckling piglets weaned?
D. Freedom from discomfort, for outdoor pigs only
8. Are sows nose-rung?
9. Are pigs provided with a shelter that is
wind/rain/weather proof?
allows them all to lie down confortably at the same time?
10. Are pigs provided with a means to reduce the risk of sunburn and heat stress?
Mud wallows
Cool, ventilated shaded areas where all pigs can lie down simulatneously
Showers/Sprinklers
E. Freedom from fear and distress
1. Have your stockpeople received training in the care of animals?
2. Are groups of animals ever mixed except weaning?
3. When mooving animals do you use a
pig board
goad
electric stick
other
33
8. ŽIVOTOPIS
Osobni podaci
Prezime i Ime: Vidović, rođ. Barukčić Ana
Datum rođenja: 23. listopad, 1992
Adresa: Poljanička 6c, Donja Bistra 10298
E-mail: anavidovicagr@gmail.com
Državljanstvo: Hrvatsko
Narodnost: Hrvatica
Obrazovanje
1999. – 2007. O. Š. Ivane Brlić – Mažuranić. Kolodvorska 31, Prigorje Brdovečko 10291
2007. – 2011. Srednja Poljoprivredna škola. Gjure Prejca 2, 10 000 Zagreb
2011. – 2014. Preddiplomski studij. Smjer: Ekološka poljoprivreda Sveučilište u Zagrebu,
Agronomski fakultet, Svetošimunska cesta 25, 10000 Zagreb, Hrvatska
2014. – danas Diplomski studij: Ekološka poljoprivreda i agroturizam, Sveučilište u Zagrebu,
Agronomski fakultet, Svetošimunska cesta 25, 10000 Zagreb, Hrvatska
Osobne vještine i kompetencije
Materinski jezik(ci): Hrvatski jezik
Drugi jezik(ci): Engleski i njemački jezik
Vješto baratanje internetom, Microsoft Office alatima (Word, Excel i PowerPoint)
Recommended